MYTHBUSTERS ER DET, MAN KALDER "PROFESSIONELLE"
Så det skal den vej?
PRØV IKKE DETTE DERHJEMME
ELLER I KØKKENET
Æd rejer, Savage.
Okay, stop. Stop.
- Skal vi gøre arbejde ud af kaosset? - Det lyder lækkert. Til køkkenet!
- Hvad skal vi have? - I dette afsnit...
...hylder vi vores fortid med mad ved hjælp af et par myter-
- som samlet kan beskrives som "kaotiske kokkereringer".
Senere skal vi lave frugtjuice kun ved hjælp af-
-frugter og sprængstof.
Vi sprængte en tomat, så en drink.
Men først en viral video:
Man ser to kvinder lade rå rejer ind i noget, der ligner en luftkanon.
Så affyrer de den...
...gennem en sky af mel, æg, rasp-
- og en flamme, hvorefter de rammer et mål og en tallerken.
- De ser perfekt tilberedte ud. - Tempura på et øjeblik.
Præcis. Jeg synes, at vi skal prøve at gøre det.
I 14 år har Mythbusters spist-
-fortæret og forædt sig...
...i nogle utroligt langt ude mad-myter.
Rødt kød og sprængstof!
FRA "EKSPLODERENDE BØF" 2008
Men i et særafsnit i denne afslutningssæson-
-vil de skrue helt op for komfuret...
...med et klassisk Mythbuster-medley.
Først: Kan man virkelig sammensætte fire eksplosive ingredienser-
- og en ildkugle til at tilberede det hele på stedet?
For at teste det må de først kopiere videoens skøre opfindelse.
Det bliver en udfordring.
Vi laver en liste over delene. Hvad er de?
- En slags pneumatisk kanon. Æg. - En melkanon.
- Og en raspkanon. - Og så er der selvfølgelig ilden.
Og målet.
Melkanonen og raspkanonen er faktisk ens.
- Dem kan jeg lave. - Så klarer jeg kanonen og æggene.
- Jeg har vist lige det rette. - Fedt!
Vi har brugt denne kanon flere gange før i programmet.
Sidste gang var, da vi skød sten ud af en plæneklipper.
FRA "PLÆNEKLIPPER STENPROJEKTIL" 2015
Fordelen ved en pneumatisk kanon er-
- at den kan affyre alt, hvad der kan være i løbet.
Og fordi trykket kan indstilles, kan vi justere hastigheden.
Det bliver ekstra vigtigt med rejerne-
-fordi vi vil affyre intakte rejer.
Vi vil ikke affyre en sky af rejedele.
Og med lidt tilpasning tror jeg, at den her kan bruges.
Det er rejekanonen. Nu til kanonen til de tørre ingredienser.
Først raspen.
Lad mig fortælle om komponenterne.
Først og fremmest har vi de tragte, der affyrer raspen.
De horn drives af luft, som blæses op gennem disse rør-
- til dette T, som er tilkoblet en trykluftventil.
Det er en elektromagnetisk ventil, så med en smule strøm-
- frigiver den luften og sender forhåbentlig raspen i vejret.
Jamie vil spørge: "Hvorfor lugter mit værksted som en restaurant?"
Hvis jeg ville på restaurant, så åbnede jeg en.
For at minimere rodet, fylder Adam kun halvdelen til første test.
Test af rasp-hornene om tre, to, en.
Nydeligt. Jamie bliver så vred.
Hvor det dog klør! Det fungerede jo smukt.
Måske hjælper det ikke-
- men raspen dannede en fantastisk sky.
Det fungerer. Og mens Adam bygger et identisk system til melet-
-tager Jamie sig af æggene.
Jeg skal finde en metode til ægget. Dette er en solenoidventil:
En elektronisk ventil, der åbner og lukker for en luftstrøm.
Hov, gale vej. Men her skal jeg bruge æg, som ikke må stoppe røret.
Så jeg bruger den her, som har en lignende solenoidventil her-
- og et stempel med et gear, der roterer et kugleleje.
Her kan hvad som helst passere, uden at den stopper til. Færdig.
For at teste. at den matcher sprøjtet i videoen...
Det bliver svært med et kamera deri. Vent lige. Lækkert!
...blander Adam en væske, der minder om æg.
Han forbinder Jamies luftslange med kompresseren-
-og giver frit løb.
Og melkanonen får også et systemtjek.
Den lydeffekt kan vi lægge på optagelserne i slowmotion.
Og det efterlader bare ildkuglen.
Den samler de på stedet-
- fordi holdet har en tvivlsom sikkerhedshistorik på værkstedet.
Så før temperaturen stiger...
...er det tid til at tackle endnu en klassisk Mythbusters-gåde:
Kan man moste en frugt indvendigt med en eksplosion?
Fortæl om de her smoothies af frugt og grønt med sprængstof.
Du opsummerer det meget godt.
Det er en viral video, hvor trykbølgen fra en eksplosion-
- er perfekt beregnet, så den ikke ødelægger frugtens skal...
...og den indvendigt bliver til most.
Så tilsætter man bare et sugerør og har en forfriskende drik.
- Det lyder tvivlsomt med sjovt. - Enig. Lad os komme i gang.
Det er en farlig frugtcocktail for Mythbusters-
- og de har lige stedet til at teste det.
Når man vil undersøge eksplosioner-
-har vi et sted... faktisk flere.
Men det her er vores andet hjem. Her er vi mest-
- og det er hos politiet i Alameda County.
Vi har kommet her i over et årti-
- og vi har sprængt tusindvis af ting her på stedet.
FRA "MALING MED SPRÆNGSTOF" 2006
Men i dag gør vi tingene lidt anderledes.
I dag skal de ikke ødelægge, så meget som de skal skabe og begrænse-
- for at teste videoens påstand om kirurgisk præcision med sprængstof.
De må præcist genskabe alle elementerne-
- og de begynder med den vandtætte, sprængsikre kasse.
Vi har gjort alt for at gøre tanken robust.
Vand kan ikke komprimeres-
- så slaget mod konstruktionen er som med en hammer.
FRA "FORBRYDELSER OG SMÅKRIMINELLE", 2006.
I dette tilfælde er tankens sider nok det svageste punkt.
De kan standse kugler-
- men ingen ved, om de kan standse en eksplosion.
Men jeg kan sige med sikkerhed, at jeg vil stå langt væk.
Hvor er den smuk. Det bliver en stilfuld eksplosion.
- Må jeg trykke først? - Bestemt.
Jeg har udløseren, detonatoren er i vandet.
Sikke mange ordspil.
Okay. Der sprænges. Test med detonator. Tre, to, en.
Et energisk minibrag. Fordi vandet ikke komprimeres, overføres-
- sprængningens kraft til kassen, men den holder.
Det skabte en smuk boble. Den er vist præcis 30 centimeter i diameter.
Jeg troede, at den ville være for stor, men det er perfekt.
De ramte rigtigt første gang.
Trykbølgen udvider sig og skaber, som håbet, en boble på 30 centimeter-
- før bølgen trækker sig sammen igen, og boblen brister.
Detonatoren skabte præcis det hulrum i tanken, vi ledte efter.
Så nu skal vi have noget frugt i-
-og se, om vi får en smoothie.
Nu skal de placere frugt og sprængstof som i videoen.
Vores tank er fyldt med vand-
-så lad os tale om resten:
Først og fremmest sprængstof.
I videoen viser de, at sprængstoffet er 17,5 centimeter fra frugten.
Det er eksplosionens radius.
Eksplosionen når 2,5 centimeter tæt på frugten.
Det fordobles til diameteren-
- og giver en eksplosion på 30 centimeter.
Så vi skal bruge en af dem her.
Det er en detonator, og dem ser vi dem bruge i videoen.
Man detonerer den ved at sende strøm gennem ledningerne.
Mere i midten får vi den ikke.
Detonatoren har 3.640 joule energi-
- og bør matche eksplosionens boble i videoen.
Nu til tomaten i krympeplast.
Det her er en polyolefin-pose, som jeg kan krympe.
- Sådan. - Hvor er den smuk!
- Tror du, at den flyder? - Det tror jeg.
- Hvad gør vi? - En magnet med en snor i.
Jeg fastgør den på bunden, og så kan detonatoren hænge øverst.
Frugten placeres som i klippet:
18 centimeter fra detonatoren, og opstillingen er komplet.
Vil sprængningen efterlade en intakt overflade-
-og mose det indvendige celleindhold?
Eller er det bare endnu et klip, der er fuld af fup?
De er parat til at trykke af.
- Er du klar? - Jeg er klar.
Der sprænges! Der sprænges!
Det hele hoppede. Det var fedt.
Præcis hvor fedt, kan man se på højhastighedskameraet.
- Se den smukke boble. - Wow!
Sprængradiussen er perfekt på 30 centimeter.
Som i videoen er tomatens skind intakt. Men er den blevet mostet?
Jeg har sugerør.
Hvis videoen er til at stole på, bør det her være tomatjuice.
Vil du prøve? Åh, åh! Hvad? Hvad?
Hov, du får noget juice der.
Det lykkes Jamie at få en anstændig mundfuld juice.
Adam sammenligner med en rå tomat som kontrolforsøg og får ingen væske.
- Så der er måske noget om snakken. - Hvor er det her vanvittigt.
Vi sprængte en tomat for at få en drink. Og hvad så?
Spørgsmålet er: Hvad nu? Okay, så du det, jeg lige så?
Nemlig: Vores tomat var lidt for langt fra boblen.
Måske fem centimeter-
-og vi skal bruge 2,5 centimeter.
Det er vores næste test.
Om lidt i dette madafsnit i sidste sæson:
Frugt-apokalypsen fortsætter.
Og tilberedning af rejer får en Mad Max-makeover.
I mere end et årti har Mythbusters testet køkkenkatastrofer.
For at afslutte deres sjov med mad med stil-
- giver de os et sidste, klassisk brag.
Et resumé: Vi sprængte en detonator 18 centimeter fra en tomat-
- og det gjorde en forskel for, hvor meget juice vi fik ud af den.
- Du får noget juice der. - Det gør jeg.
Vi vil gøre det igen, men denne gang med tomaten tættere på.
Sådan der: Præcis 15 centimeter. 2,5 centimeter tættere end sidst.
Det giver os måske et mere sigende resultat.
Der sprænges! Det bliver man aldrig træt af.
Skindet overlevede igen en trykbølge på mere end 29,000 km/t.
Og takket være avanceret kamerateknologi-
- kan vi se, at placeringen svarer perfekt til klippet.
Vores optagelser i høj hastighed er ikke pjat.
Dette kamera er topmoderne.
Det filmer med op til 28.000 billeder i sekundet i HD.
Men hvad med den vigtige smagstest?
Det ligner en masse juice!
Det var næsten en mundfuld.
Det her går bedre, end jeg troede.
Jeg troede, at det her hørte hjemme i en fantasiverden.
Jeg må indrømme, at jeg er helt overrasket.
Jeg var sikker på, at eksplosionen ville ødelægge skindet.
Og selv hvis den ikke gjorde, troede jeg ikke på juice.
Vi skal også sammenligne juicen med den fra en juicemaskine-
- men lige nu leder vi efter det helt rigtige sted.
- 11,5 centimeter. - Sådan.
Altså: Hvor tæt kan frugten placeres på eksplosionen-
- før skindet bliver ødelagt. Der vil vi få mest muligt juice.
Det her er vores madlavningsprogram.
Ja, de vil tættest muligt på, uden at tomaten sprækker...
- Frugten er stadig intakt. - ...for at få mest muligt juice.
Det ser utroligt ud. Han får juice ud af den.
Det er samme historie ved 7,5 centimeter.
Jeg tror ikke, at skindet er ødelagt. Utroligt.
Og selv ved fire centimeter.
Og vigtigere: Jamie får mere juice hver gang.
Se lige der! Det ser ud til at være den bedste hidtil.
Når Jamies folk invaderer Jorden-
-er det, hvad de gør ved planeten.
Jeg føler mig som en myg.
Men 1,25 centimeter er dog lidt for tæt på.
Vi fandt endelig ud af, hvor tæt på en tomat kan være.
Før de afgør-
- hvor meget juice de sprænger frem og diskuterer resultatet...
...er vi tilbage ved vores rejer.
En af fordelene ved at filme her-
- er, at vi har en masse gode steder at udføre eksperimenter.
Det her sted er perfekt til, at vi kan udføre et eksperiment-
- der involverer rejer, skydevåben, luftkanoner og ildkugler.
Udfordringen-
- for bare at teste den virale video kan ikke blive større.
En ballistisk ballet med koreografi og eksplosive ingredienser.
Vi har set videoen mange gange-
-og nærstuderet opstillingen.
Vi har målt afstanden mellem hver station så godt, vi kan-
- og nøjagtigt genskabt rejens rejse fra kanon til tallerken.
Med systemet sat op som i videoen-
-tilslutter Jamie strømforsyningen.
Fordi hele systemet kører på luft, vil vi ikke... Pokkers!
Vil vi ikke have lækager.
Mens Jamie tager affære og fjerner lækager-
- forsøger Adam at undgå at gøre reklame.
I videoen udgøres målet af et ark boble...
Må jeg sige boble...?
I videoen udgøres målet af en pude af det her emballage.
I kender selv navnet. Det stads vil jeg lave en pude af.
Med det navnebeskyttede mål gjort fast...
...og rejen pillet og parat-
- er de klar til at teste første del af deres avancerede maskine:
Reje-kanonen.
Efter alle vores forberedelser resterer nu kun at affyre en reje-
-og se, hvor præcist den flyver.
Hele maskinen er afhængig af, at rejen flyver præcist.
Rejekanonen er låst og ladt.
Jeg tror, at vi må justere lidt-
-når vi affyrer den første gang.
Jeg fik reje i næsen! Hvad skete der?
Første test? Jo, jeg fik rejesnask i ansigtet.
Noget pænere kan jeg ikke sige.
Det var en fiasko. Men vi vil styre reje-projektilet-
-så det ikke hopper igen.
Okay, den holder jeg på.
Så ser vi, om rejerne ikke rammer målet.
Rejekanonen, andet prøveskud.
Det er første opgave. Den anden er at ramme konsekvent.
Om tre, to, en.
- Vi har vist et problem. - Rejestumper.
Nydeligt. Rejestumper. Lad os samle stumperne sammen.
Det ser ikke godt ud for den her historie lige nu-
- for vi rammer ikke målet, og rejerne går i opløsning.
- Jeg tog lige fat i øjet. - Der er små stykker overalt.
Hvis vi skruer op for lufttrykket, vil det bare pulverisere mere.
Så vi må gøre noget, der kan afhjælpe situationen.
Det, der skal til, er en såkaldt "sabot"-
- som lægges bag rejen og tager imod det meste af lufttrykket.
Den skubber så rejen ud af kanonen, uden at den går i stykker.
Ting, man lærer, som man aldrig får brug for igen.
Så falder den sabot væk, før rejen når til målet.
Tredje test. Tre, to, en.
- Det gik lidt bedre. - Meget.
De ramte alle tre målet og vist endda samtidig.
Deres "sabot" var en succes: Rejerne forblev intakte.
Og med en lille justering af sigtet...
- Det var perfekt. - Det var perfekt.
Jeg var lige ved at sige "næsten", men perfekt.
Gutterne er vist tilfredse.
- Smæk. Lige ind i puden. - Det kan ikke være bedre.
Den succes betyder, at de kan prøve igen og måle hastigheden denne gang.
Det tog det sidste skud 392 millisekunder-
-at nå fra enden af løbet til målet.
Med det er de klar til at koordinere rejens færd med ingredienserne-
- og den sidste flammende brik i puslespillet.
Nydeligt.
Fedt legetøj.
Velkommen tilbage. Vi forsøger at tilberede en reje i luften.
Indtil videre har vi fået rejen til at ramme målet hver gang.
Smæk. Lige ind i puden.
Og nu skal vi tænde for hvert element på præcis det rette tidspunkt.
Til det bruger vi de her ure, som lader os-
- indstille alt, som vi vil helt ned til millisekunder.
Det er nøglen til den komplicerede tilberedning: Affyringssekvensen.
Hvert element har sin egen udløser-
- der er indstillet efter, hvornår den ingrediens er optimalt spredt.
Og de skal forbindes for at gå af synkroniseret.
Jeg elsker, når vi har en situation, der er som et korthus.
Vi skal bare fjerne en af dem her, og forbinde den til vekselstrøm.
Der er mange kontakter, solenoidventiler og meget andet-
- som vi aktiverer samtidig. Det er lidt meget at få hold om.
Du har vist ikke ret. Der er kun en.
Kontakten aktiverer kun et af de to ben.
Spørgsmålet er: Virker det?
Det bliver et syndigt rod.
Hvis det hele virker, bør vi få tre rå rejer-
- der er smukt paneret i mel, æg og rasp.
De skal lande her. Det tror jeg ikke, sker.
Jeg tror, at vi skal skrue og rode lidt mere.
Okay, så er det nu.
Test af 90% af systemet. Rejekanonen om tre, to, en, nu!
- Er du smurt ind i æg? - Ja.
Jeg har hørt om æg i ansigtet, ikke bukserne.
Spørgsmålet er: Er rejen dækket ligeså godt som Jamies bukser?
Okay, den passerer en smuk sky af mel. Melet er perfekt timet.
Ægget: Alt for sent.
Raspen var fin, men vi skal måske bruge flere tragte.
Ja, ægget gik af for sent-
- og skyen af rasp skuffede og efterlod rejen afpillet.
- Så lidt justeringer må til. - Jeg tilføjer fire tragte mere.
De dobler op på den sprøde panering.
Hvis ikke det giver rasp nok, er der intet, der gør.
Og de justerer æggets timing.
Og så er det tid til en ildkugle på 260 grader.
Det er det, I har ventet på. Sådan! Om lidt er rejen måske tilberedt.
Jeg vover pelsen her:
Det her er nok vores særeste maskine.
Den er i hvert fald på listen.
Nu gælder det. Jeg skal tilberede en reje i luften.
Om tre, to, en.
Mand! Det var smukt!
Rejerne er af sted. De passerer melet. Fedt.
De passerer ægget og raspen...
...og ilden.
Det virkede. Hvor er det fedt!
Det er en forbløffende ballet af spiselige projektiler.
Hver ingrediens er timet med millisekunders præcision.
Hvis videoen står til troende, har vi nu en tallerken færdige rejer.
Der er en her. Den er ikke paneret eller tilberedt.
- Forkert. - Hvad?
Maskinen fungerer. Rejen passerer melet-
- raspen, ægget og ilden. Men den bliver ikke paneret.
Og slet ikke tilberedt.
Der er vist lidt rasp på den her, men...
Tre krummer. Okay, vi skal bruge hundredvis mere.
Efter at have timet rejens færd med millisekunders præcision-
- viser det sig, at tiden ikke var på deres side.
Sagen er, at hvis vi sænker rejen-
- for at give processen tid, så når rejen ikke frem til målet.
Vi kan gøre skyerne større og skyde over en længere distance-
-men det kræver mere tryk.
Og det flår nok rejen fra hinanden.
Det er et klassisk dilemma:
Panering af rejen kræver mere tid i luften.
Men det ødelægger dem. Den del af videoen må være falsk.
Og så er der ilden.
Af samme årsag som du kan have fingeren over et lys-
- er rejen ikke længe nok i flammen til at blive tilberedt.
Og som Jamie sagde, kan vi ikke bevare den i ilden længere.
Men vi kan gøre ilden varmere.
Det her er er en esse til sværd med fem propanblus.
Den er cirka fire gange så varm som flammen før: 1100 grader.
Fordi den er til sværd, er den åben i begge ender.
Det betyder, at vi kan skyde rejen lige i gennem den her.
Hvis ikke det tilbereder den i luften, er der intet, der gør!
Før rejen flyver i gennem essen-
- står Jamie og Adam over for det sære faktum...
...at frugt kan mostes ved hjælp af en eksplosion.
Da vi havde det rette sprængstof-
- og en placering 18 centimeter fra tomaten gav juice...
...opdagede vi, at vi kunne være tættere på også.
Det gav os mere juice. Spørgsmålet var-
- hvor tæt man skulle på for at få mest juice...
...uden at ødelægge tomaten. Den afstand er 3,8 centimeter.
Men nu skal vi se, hvor meget juice vi får-
-og kvantificere det.
Hjemme kvantificerede vi mængden af juice-
- som vi fik fra en tomat i en juicemaskine.
Det var 62%. Det betyder, at 62% af tomatens vægt-
-blev til dejlig tomatjuice.
Det vil vi sammenligne-
- med det, vi får fra en tomat, der er 3,8 centimeter fra en eksplosion.
Vi gør sådan her: Jeg har en vakuumpumpe, en beholder-
-og et rør på en slange.
Vakuumpumpen trækker luften ud her, som passerer gennem røret.
Røret i tomaten virker som Jamies mund-
- og suger tomatjuicen ud. Den er ivrig.
- Det er da ret imponerende? - Ja.
- Det kommer. - Okay, okay.
Det er mere, end du kunne få ud.
Så vejer vi det og ser, hvilken juiceprocent-
-vi fik ved at sprænge en detonator.
60. Det er jo smukt.
En tomat på 180 gram. Vi fik 60 gram juice ud. Præcis en tredjedel.
Det er 30% af tomaten som juice.
Halvt så meget som maskinen-
-men mere, end jeg havde troet.
Vi er faktisk tæt på at måtte sige, at det er sandsynligt, det her.
Jeg ved faktisk ikke, hvad mere vi kan stille op nu.
Ja, med en præcist kalibreret eksplosion-
-er det muligt at moste en tomat.
Og nu er der kun én ting mere at gøre:
På Mythbusters' patenterede vis skal det gøres større og bedre.
Vi skal vist bruge mere sprængstof.
Det er jo Mythbusters-
- så hvor en smule sprængstof virker godt...
...må en stor mængde virke endnu bedre.
Denne gang bruger vi ni kilo trotyl.
Nydeligt.
Her er fred og ro. Lige nu i hvert fald.
Det vil skabe en større og kraftigere trykbølge-
- og i teorien bør det give os mere juice.
Detonatoren gav den 30% juice.
I et forsøg på at få mere juice-
- skalerer de eksplosionen 10.000 gange op.
Lad os tjekke forsyningerne: Netposer, tjek. Appelsiner, tjek.
Agurker, tjek. Indpakkede tomater, tjek. Ananas, tjek. Ni kilo trotyl.
Nu laver vi frugtjuice.
Adam og Jamie ved, hvordan tomater virker-
- men videoen viser anden frugt og grønt, der bliver slubret op.
Så for at se, om denne teknik-
- nu også er så fleksibel, dækker de alle baserne.
Lad os gøre dem fast til bøjerne.
Til sidst, uden at kende den ideelle afstand til eksplosionen-
- bliver hver pose placeret under overfladen med forskellig afstand.
Detonatoren havde 3.640 joule eksplosionsenergi.
Ni kilo trotyl har 37 megajoule.
Vil den større trykbølge være mere effektiv? Det får vi at se.
- Er det ikke smukt? - Jo, det er perfekt.
Lad mig forklare metoden, selv om den er ret enkel:
Ved de tre orange bøjer for enden-
- hænger vi ni kilo sprængstof tre meter nede.
Ved hver af markørerne-
- er en pose frugt halvanden meter nede.
Okay, frugtsmoothie på stor skala.
Vi detonerer sprængstoffet-
-indsamler den frugt, vi kan...
...og finder ud af, hvor meget juice vi fik.
En.
Ja. Den var mere energisk, end jeg troede.
Mere energisk og med 8.000 billeder per sekund: Også smuk.
Man kan se eksplosionens impuls, som udvider sig.
Så ser man nye trykbølger bevæge sig ud fra centrum.
Så ser man også reflekterede bølger-
- som rammer bunden og forstyrrer og skaber...
...andre kerner omkring den primære trykbølge.
Det er en af de flotteste eksplosioner, vi har filmet.
Utrolige billeder.
Men fik de noget juice?
Det her er faktisk ret fedt:
Da vi så eksplosionen, frygtede vi-
-at næsten al frugten var gået tabt.
Det viser sig, at vi har mistet dem på en halv, en og tre meters afstand-
- hvilket var forventet, for de var meget tæt på eksplosionen.
Vi har dem fra 4,5 meter. Fedt. Vi har seks, syv en halv, ni og 12.
Nu skal vi se, hvor meget juice vores frugtkurve hver især af.
De første tegn er ikke opmuntrende.
Jeg vover påstanden, at agurker ikke synes om eksplosioner.
Mange af ofrene er revnet, da de gennemsøger resterne.
Den her er kompromitteret.
- Der tegn på mørning ved 12 meter. - Den er helt klart blødere.
Desværre: Der er ingen juice i denne appelsin.
- Ved ni meter? - Nej. Nej.
- Syv en halv og seks? - Tomaten er stendød.
Den slags ødelæggelse, kun Mythbusters kan frembringe.
Men da alle de overlevende er undersøgt, er resultatet tydeligt:
Nej. Det samme som før: Ingen juice. Mør, men ingen juice.
Så større var ikke bedre i dette tilfælde.
Nu har vi fundet én ting, hvor mere sprængstof ikke hjælper.
Men hvorfor fungerede det ikke?
Vi ved, at trykbølger sendes tilbage af overflader.
- De reflekteres.
Så den lille beholder fik trykbølgen til at gå frem og tilbage-
-flere gange gennem frugten.
Og hver gang nedbrød den flere celler.
Så det kan faktisk have været den ideelle situation-
- selv om mængden af sprængstof var lille.
I husker nok den virale video-
- der pegede på, at med at brag i en kasse...
...kunne man få juicen ud at sådan noget som en tomat.
På den skala fik vi faktisk en del juice ud af tomaten.
Det gik ikke på stor skala-
- men fordi det gik så godt, da vi efterlignede videoen...
...må vi sige, at myten er plausibel.
- Om lidt... - Velkommen i Jamies tempurakøkken.
...afslutter vi sæsonen spektakulært med en reje, tilberedt i en esse.
Det minder om en jetmotor.
Vi prøver at tilberede en reje i luften. Indtil videre uden held.
Vi har genskabt processen præcist, som vi så den i videoklippet-
- men problemet er, at vi ikke har kunnet genskabe resultatet.
Og det er egentlig ikke så sært-
- for alle de her ting sker på få millisekunder.
Så der er ikke rigtig tid til panering og tilberedning.
Derfor må vi konkludere, at de resultater er forfalskede.
Vi er selvfølgelig ikke færdige.
Ja, i denne sidste sæsons madudfordring-
-må de udtømme samtlige muligheder.
De har afvist skyer af ingredienser som mulige, så nu resterer varmen.
- Nu bliver her varmt. - En esse til sværd...
Velkommen til Jamies tempurakøkken.
- Mod en reje, der er klargjort på forhånd.
Videnskab er skarpe spørgsmål og få variabler-
-og her har vi begge dele.
Jeg tænder for gassen.
Reje, kanon, esse...
Den er varm om et par minutter.
Og forhåbentlig en tilberedt reje på den anden side. Nu ser vi.
Den siger omkring 1.150 grader.
Det er fem gange varmere end vores ildkugle.
750.000 Btu varmeenergi-
- bliver genereret af denne propandrevne esse.
Det minder om en jetmotor.
Hver Btu hæver temperaturen-
- af et pund vand med en grad Fahrenheit.
Det er godt nok en varm ovn! Så er det nu.
Men er der tid nok, til at den kan tilberede rejen?
Jeg har en god fornemmelse. Så er det nu. En reje gennem essen.
Og tre, to, en, nu!
Rejen flyver gennem essen, men bliver den også stegt?
Virker den tilberedt? Er raspen spor sprød?
Øh, nej.
Vi skruede op for flammerne i sidste eksperiment.
Før havde ildkuglen temperatur som en normal ovn: 260 grader.
Denne esse var 1.100 grader varm.
Rejen røg i gennem den-
- og vi fik en reje med stuetemperatur.
- Jeg kan mærke, at den er kold. - Nå, ja. 20 grader.
- Ja, stuetemperatur. - Den reje er ikke tilberedt.
Trods flere forsøg-
- nærer den flyvende reje ingen varme følelser for dem.
Stop lige der! 18,9 grader.
De fleste ville give op her, men vi er jo ikke som de fleste.
Vi bliver ved. I stedet for en meter esse-
-hvad så med tre meter?
Ja, den onde latter. Vi sætter den op og prøver igen.
Med deres 14 års erfaring-
- gør de deres yderste for at give den fuld skrue.
Til sammenligning har et normalt køkkenblus op til 15.000 Btu.
Vores setup her: Tre millioner Btu, alle leveret i dette firkantede rør.
Det er ekstrem varme. Er du klar til at tænde?
- Lad os gøre det. - Så er det nu.
- Hvordan ser det ud? - Det ser ret godt ud.
Et sidste forsøg på flyvende friture. En sidste chance...
- Jeg lader rejen i. - Okay.
...til at stege en kanon-reje.
Jeg har aldrig set noget lignende før.
Nej, det er en helt, helt vanvittig ting, den her.
Vi har tre meter esse, der afgiver tre millioner Btu varme.
Hvis ikke den bliver stegt, er der intet, der kan.
Okay, måske noget. Men ikke noget, som vi kan bygge.
- Er du klar? - Jeg er klar til at skyde.
Stegning af reje i luften. Tre millioner Btu.
Tre, to, en, skyd!
Den kom i gennem. Du ramte tallerkenen. Skyd!
Rejen fløj hele vejen gennem alle fire esser-
- og ramte målet, klar til at blive spist, ikke?
Stadig rå. Det er stadig en rå reje. Den er ikke tilberedt.
Raspen har ikke fået farve. Den har stuetemperatur.
- Der kan man bare se. - Det kan man.
Ingen rejer til jer i aften.
I kan ikke sige, at vi ikke prøvede.
Man kan bruge alverdens varme, men er der ikke tid nok-
-bliver intet tilberedt.
Ser vi på fysikken-
-er begrænsningen ikke varmen...
...eller hvor længe kødet udsættes for varme.
Det er, hvor hurtigt varmen kan nå ind i kødet.
Rejen er ikke tilberedt, før den er varm uden på og ikke rå inden i.
Der var ikke tid nok. Vi taler millisekunder-
-og man skal bruge et par minutter.
Nej, jeg spiser den ikke. Den er ækel.
AFKRÆFTET
Peter Koefoed www.btistudios.com